Гайморит(highmoritis; анат. sinus Highmori гайморова пазуха + - itis; синонім верхньощелепний синусит) - запалення слизової оболонки верхньощелепної (гайморової) пазухи.
Розрізняють гострий і хронічний гайморит.
У дітей частіше зустрічається гострий гайморит.
![Гайморит](/plugins/content/fboxbot/thumbs/gaymorut_550x255_45b7e7f56423f05da7cb9791b16a50ab.jpg)
Етіологія і патогенез :
Гострий гайморит розвивається як ускладнення гострого риніту, після перенесених грипу, кору, скарлатини і інших інфекційних хвороб, а також внаслідок запальних захворювань зубів (одонтогенний гайморит).
Провокуючим чинником може служити переохолодження на тлі зниження реактивності організму.
Хронічне запалення верхньощелепних пазух зазвичай є наслідком гострого запалення, особливо за несприятливих умов для відтоку патологічного секрету, що накопичився в них. Цьому можуть сприяти потовщення слизової оболонки носа, гіпертрофія носових раковин, викривлення перегородки носа, закриваючі або звужуючі вивідні отвори верхньощелепних пазух - верхньощелепні тріщини.
Враховуючи шляхи проникнення збудників інфекції, розрізняють риногенний (частіше у дорослих), гематогенний (в основному у дітей), одонтогенний і травматичний Гайморит.
Виділяють також особливі форми гаймориту - вазомоторну (переважно у осіб, що страждають вегетативними розладами; характеризується набряком слизових оболонок носа і його додаткових пазух) і алергічну.